Mord! Mord...!
- Jag har aldrig lurat nån på pengar! - Jack, det har jag aldrig sagt!
- Vi delar lika! - Jag behöver inga kompanjoner!
- Du klarar dig inte ensam här ute! - Jag ska hitta guldet! Säg det!
Säg det...!
- Jack McCann hittar guldet! - Högre! Gud fader ska höra dig!
Jack McCann hittar guldet!
Ensam!
Jag har aldrig nånsin lurat nån på pengar...!
Jag har aldrig lurat nån på pengar!
Jag har aldrig nånsin lurat nån på pengar...!
Kom hit, barn! Kom hit...!
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
BORTREST
INMUTNINGSBYRÅ
Varför ser du så glad ut?
Varför ser du så glad ut?!
Det är över...!
Det är inte över... riktigt än.
Barn, nu kommer ni hit!
Skynda er på - kom hit!
Gå och hjälp er far. Titta, du ser förskräcklig ut!
Det är inte helt över än...!
Hejsan, Johnny!
Det här är Johnny. Han har kommit hem.
- Han hade säkert otur igen. - Skriv om du får jobb, Johnny.
Han kan ju skotta snö...!
- Jag är kanske död. - Inte helt och hållet.
Johnny, vad har du i handen?
- En sten som jag hittade. - Nej, Johnny...
Den här stenen hittade dig. Den bär på ditt namn.
Inte utanpå... men inuti.
Den bär på ditt öde.
Men allting har sitt pris.
Allt har sitt pris!
Guld lockar mer än kvinnor.
Jag tog ett bad i kväll. Det var kanske för din skull.
Det var så längesen sist, Jack.
Min Jack...!
Vi hittade aldrig guldet, men vi hade nåt tillsammans.
Nånting som var värt hela sin vikt i guld.
Min Jack hade alla guldklimpar som vi behövde mellan sina ben.
Är du intresserad av män och kvinnor?
För dig är det bara guldet som gäller. Du ger aldrig upp.
Vi hade en guldgruva tillsammans. Hans kuk... och min fitta.
En guldgruva. Det var mycket mer än kärlek. Det var makt.
När det gällde älskog...
...var Jack en alkemist.
Gud, vilken passion...!
Men jag vaknade en morgon. Det var vår - och Jack var död.
Han låg livlös bredvid mig.
Livlös i sängen...!
Det måste ha varit då som jag började lukta illa.
Du har varit med om en hel del.
Det kommer du också att få vara.
Det återstår fortfarande en del av livet... att ta död på.
Min Jack...
...och den här doften av Paris.
Paris och den gyllene vagnen.
Du kommer att hitta det du letar efter.
Men sen...
Det finns här inne.
Jag kan se det.
Guldet.
Det rinner som en flod mot sjöstranden.
Det riktigt glider fram, djupt där under vattnet.
- Förstår du vad det här betyder? - Ja. Turen är med mig igen.
Tur är nåt för vanliga människor. Inte för dig.
När du tog stenen, så gjorde du ditt val.
Du är ensam nu.
Jag har aldrig lurat nån på pengar!
Frieda!
Frieda...!
Frieda, det är över!
Frieda!
Frieda?
Jag dör, Paris...!
Frieda...
vad händer nu?
Ett mysterium.
- Slutet och början. - Nej...!
Det kommer en ny... efter dig.
Efter kriget.
De stora händelserna.
Det var tider, det. Verkligen härliga tider
Bilen är en rishög!
Jag kunde ha levt tio år här uppe med tanke på vad den där bilen kostar
På den tiden...
Då var allting så förbannat svårt.
Hur var det med flickor här uppe?
Vi klarade oss väl utan dem, antar jag.
- Till skillnad från en del andra. - Om jag varit här, då?
- Hade du kastat ett öga åt mig? - Nej.
Min älskade Tracy... Dig hade jag inte släppt ur sikte för en sekund.
Berätta mer om guldet. Jag älskar att lyssna till de där berättelserna.
Var har du fått den här ifrån?
- Han gav dig den, eller hur? - Ge mig en liten klunk...!
Den killen är ingenting för dig.
Du tror nog att jag är svartsjuk, men jag är inte svartsjuk.
- Han inser aldrig ditt värde. - Oväsentligt...!
Jag är inget konstföremål eller nån porslinsfigur.
Jag vill ha honom.
Är du helt säker?
Jag hann aldrig tacka dig för resan till Paris.
Jag tar nog allting för givet.
Jag hade en underbar tid där.
Kan du dra tillbaka tamparna?
Lugn. Du är trygg hos mig.
Ta över rodret.
Jag är så lycklig!
Jag borde ha förhindrat det!
Helen, drick inte mer nu.
- Jag tror jag börjar bli blind. - Hur går det där ute?
Jag vinner...!
Jag vinner alltid. Jag vann ju dig, eller hur?
Ja, min älskling. Helt och hållet.
- Tracy, Tracy...! - Din svärson är duktig på att segla.
- Jack, jag behöver nya glasögon. - Du är på härligt humör i dag igen.
Tracy är faktiskt vår dotter. Hon är min dotter också.
Fransosen förförde henne inte för att hon är din dotter. Otroligt...!
- Jag kanske bringar olycka med mig. - Ja, kanske det.
Vad betyder det? "Bringa olycka"?
Jack, har du funderat nåt mer på vår Luna Bay-affären?
"Vår" affär? Du och jag, menar du?
Luna Bay är min grej, Charlie. Den är en del av mig.
Jag är både din vän och kompanjon. Jag jobbar ju hårt åt dig.
- Vad ska folk tycka? - Jag struntar i vad folk tycker.
Jag tror jag vet hur vi ska kunna sätta dit Mayakofsky.
Jag sätter aldrig dit nån, Charlie.
- Jag har aldrig lurat nån. - Bara kvinnor...!
Helen... Nu slutar du dricka!
Jack, ta det lugnt. Vad vill du att jag säger till Mayakofsky, då?
- Vad hette optikern nu igen? - Du kommer alltid på nåt att säga.
Han har rätt - som vanligt. Ta dig en drink.
Nej, jag har inte ätit på hela dan. Jag är hungrig.
Ja, Charlie. Du är verkligen hungrig.
Förstår du inte? Den här ön är min.
Luna Bay betyder inte ett jävla dugg för mig. Affärer, klipp...
Det är bara en massa skit!
Säg det till den där juden i Miami:
Jack McCann är inte intresserad!
- Jag måste ringa ett samtal. - Lycka till.
Snöar det aldrig här ute?
Ursäkta. Spåkvinnan har kommit.
Den falska och feta negressen...! Din lycka är ju redan gjord.
Tänk om din far kunde se dig nu. Världens rikaste man.
Listig... som en räv. Klädd i en klänning...
...med papegojskit på axlarna.
Hon kanske kan tala om vad som hände dig.
Det var ju så underbart.
Det var en gång...
...för en väldig massa år sen.
Vi var så kära på båten!
Vi var underbara tillsammans, Jack. Det riktigt lyste om oss.
God morgon, Aurelio. Hur går det med kriget?
Mr Mayakofsky, det i Europa eller i Stilla havet?
Vårt eget, naturligtvis.
Charles Perkins ringde. Han lät nervös.
- Vi är alla nervösa, i dessa tider. - Han vill komma hit och träffa er.
- McCann har skjutit upp det. - Nu igen? Vad vill han egentligen?
Det gäller affärer! Jag har vänner, kompanjoner. Han bor på en ö...
- ...och vi bor på fastlandet. - Han är en underlig figur
- Efter guldet så... - Sluta. Underlig?
Han är som alla andra. Människan är full av begär
Känner man till dem, så känner man människan. De går hand i hand!
Er italienska är bättre än min jiddisch.
Det här är en lycklig man. Titta.
Skaffa ett nytaget kort.
Vem är han nu?
Ta reda på vad McCann vill ha.
När vi vet det gör vi klart Luna Bay-dealen. Men gör det snabbt.
Esther, min dotter
- Det här är Aurelio. - Hej, Esther.
Ta lite te.
- Vad är det här för en sten? - Ett minne från förr. Som jag.
- Du är full av hemligheter, Jack. - Jag? Nej, då...!
Jag är som en öppen bok. Av kött och blod - som alla andra.
Pearl, kan du ta de här?
- Varför bad du mig komma hit? - Jag tänkte du behövde lite pengar.
Nej, tack. Jag gör inte av med mycket pengar, förutom på en sak.
- Tracy? - Nej. Min yacht.
Jag vill inte känna att jag är skyldig dig nånting. Förstår du?
- Du kommer bra överens med öborna? - Ja. Men de vita gillar mig inte.
Du tog väl inte illa upp? Det är ofta svårare att ta än att ge.
- Claude skulle just åka. - Har nån av er sett mina glasögon?
- Jag har förlagt dem igen. - Jag hittade dem. I matsalen.
- Så duktigt. Tack ska du ha. - I matsalen?
- Medan jag väntade. - Folk får alltid vänta på honom...!
- Jag kan inte hota honom så där. - Vissa saker måste man göra.
Det är en hederssak. Jag är amerikan.
Vem är inte det? Alla är ju amerikaner i dag.
Tyskarna i Chicago är amerikaner...!
Japanerna blir också amerikaner en vacker dag.
Språken är den enda skillnaden. Vad är det för krig vi har?
Ett krig mellan amerikaner som talar olika språk. Vi kan inte förlora.
McCann är amerikan. Han vet att alla står på samma sida. Tala med honom.
Ordna ett möte med min kompanjon, mr D'Amato.
Försiktigt...!
Se inte det här som ett problem. Se det som en möjlighet!
Mr Perkins har kanske talat om för McCann att vi tänker bygga...
- ...ett kasino i Luna Bay? - Mr Perkins är orolig över nånting.
Han står väldigt nära McCann.
- Det är väldigt bra för oss. - Det kan även vara dåligt för alla.
Jack börjar påminna mig om Lucky. Det bådar inte gott.
En Lucky i mitt liv är mer än tillräckligt...!
Nej.
- Jack kommer snart att bli sjuk. - Jag tror inte på de där tecknen.
Tecken är siffror. Allt är siffror.
Sekunder, timmar, dagar, år. Du är ju bra på matematik.
Den där... är nåt alldeles extra.
Skräm mig inte.
Gör vad du vill med min kropp. Jag bryr mig inte.
Det är helt underbart.
Men för Guds skull...
Låt min själ vara i fred. Håll dig till min kropp.
Tracy...
Du är som ett barn...!
Du gillar väl det?
Vad är det?
De där testerna i Miami i fjol...
De var otillräckliga.
Ska vi också bli det? Otillräckliga?
Jag behöver inte ett barn för att kunna älska dig.
Jag vill att vi ska vara fullkomliga.
Vi är fullkomliga. Här och nu.
Allting är perfekt.
Ett hundratusen... trettiosex.
- Min man är smart, eller hur? - Inte lika smart som min dotter
Hon grejar vilket tal som helst.
Dela 100 306 med... 178.
Femhundra... sextiotvå. Stämmer det?
En äkta gåva.
Det är nog inte er enda talang, miss McCann.
Vilken är er uppgift här på jorden, då?
- Mr D'Amato är affärsman. Affärer?
- Advokat - Fastigheter? Jaha, advokat.
En tjuv bland tjuvar, alltså. Pirater som stjäl av varann.
- Det här är en vacker pjäs. - Ja.
- Idioti är göra saltkar av guld. - Alkemisterna gjorde guld av salt.
- Jack, det där betyder otur. - Jag tror varken på tur eller otur.
Men alla tror på guld, även om det bara är guldet i en vigselring.
Nej, låt det brinna.
- Var är halsbandet? - Jag glömde ta på mig det.
Hon tyckte att det vari det pråligaste laget.
- Titta på den där jävla skjortan. - Den föreställer kabbalans läror.
- Är du jude? - Törsten efter vishet är universell.
Det finns fem regler. Den första är "tystnad".
Den andra är "uppmärksamhet". Den tredje är "hågkomst".
- Den fjärde är "övning". - Och den femte "läror".
Och den sjätte: "skitprat".
Den gyllene regeln: "Var mot andra som du vill att de ska vara mot dig."
Resten är oväsentligt.
Du jobbade inte ihop ditt guld. Du tog det. Våldförde dig på naturen.
- Jag hittade det. - Du stal det...!
- Plockar du kycklingar som levebröd? - Sluta, är ni snälla.
- Han vet att jag retar upp mig. - Tracy i Underlandet.
Galne hattmakarens tebjudning. Det kunde vara det här.
- Det är inte choklad inuti. - Man kan inte äta den. Det är guld.
Jack skänker gärna bort guld efter maten.
- Man kan inte ta med det i graven. - Vad gör du?!
- Försvinn härifrån! - Det är bara guld.
När det kommer ut i andra änden får du tillbaka det.
- Tracy, ta med honom härifrån! - Sluta nu...!
Vems sida står du på, Charlie?
Ut härifrån - försvinn!
Jack, hetsa inte upp dig.
Jag får ingen ro förrän den mannen är död.
- Hur är det, Charlie? - Det är okej.
- Jack... - Kul att se dig.
Jag är illa ute.
Charlie, Charlie...
- Vad i hela friden tänker du göra? - Jag har varit beväpnad på sistone.
Jag har hört konstiga ljud på sista tiden. Nån försöker bryta sig in.
Charlie...!
Du är rädd att nån ska bryta sig in i ditt hus. Jag är rädd att nån...
- ...ska bryta sig in i mitt liv! - Vi är kompanjoner! Ge det en chans!
Charlie, kom ihåg två saker: Jag tar inga chanser...
...och jag har inga kompanjoner.
Det har jag inte haft på ett bra tag.
Mayakofsky är farlig! Hur ska jag få dig att fatta det?
Vem är den farligaste man jag vet? Är det du, Charlie?
Nej, Charlie. Jag är den farligaste man jag vet.
Charlie, om du är rädd så kan du bo hos mig på Eureka.
- Helen ska åka till Rhode Island. - Tack. Jag tror jag gör det.
- Jag önskar bara... - Charlie.
Är det nånting du döljer för mig?
Det är tufft att vara mellanhand.
Du är väl inte pank, eller hur?
Bra.
Dra aldrig upp det här igen.
Charlie...!
Far åt helvete, din egotrippade jävel...!
Jag är väldigt arg på Perkins.
Han tycks inte tro på mig. Det är illa... att inte tro.
- Brukar du bikta dig? - Ja, varje vecka.
Det finns bara en Gud. De där två tror inte på nånting alls.
- Deras tro är lika med noll. - Jack McCann tror på sig själv.
Ja, och det är ju lika med noll. Det är för jävligt.
Man gör inga affärer med nån som inte tror på nåt.
- Han är ingen affärsman. - Då får vi hitta andra sätt.
Jag är tvungen att köpa. Så han är tvungen att sälja.
Han måste skriva på, för vi måste bygga.
Han grävde upp sin förmögenhet.
Han får inte gå i vägen för män som vill bygga upp sina förmögenheter
Jack McCann är en dinosaurie, Aurelio...
Och alla vet ju hur det gick för dem.
Han har överlevt sin tid. Vi måste sätta tryck på honom.
När?
Ju förr, desto bättre.
Tack för att du lät mig få sova här i natt.
Det här påminner om våra första dagar ombord på båten.
Du tycker säkert att jag är sentimental?
Vad är det som bekymrar dig?
Jag känner mig belägrad av allt och alla.
Om du bara... var mer omtyckt av alla här...
De hatar det jag står för. Inte mig. Jag fixade det som jag ville ha.
- Det är inte många som klarar det. - Men det var ju så längesen.
Du är en annan människa nu.
Jag vill hjälpa dig. Jag önskar du lät mig få göra det.
Ingen kan hjälpa mig.
Vet du hur evigheten ser ut?
Den är vit - men ändå så mörk.
Den är som en öken av snö, på natten.
Nu står jag på gränsen till evigheten. Och bakom den...
...finns avgrunden. Ingenting.
En gång var jag Jack McCann. Jag var någon...
Jag vet inte hur länge jag kommer att stå ut, Helen.
Jag är mitt uppe i mitt andra världskrig och jag hörde inte...
...vad du sa till mig häromdan. Jag kan varken se eller höra.
En gång hade jag allt.
Nu äger jag bara allt.
Pierre, hur står det till?
Jag har med mig det här brevet.
Vill alla vara så snälla och gå härifrån, tack.
Jag vill att alla... Ut härifrån!
Claude, så farligt är det väl inte?
Claude!
Se till att de går ut härifrån!
Min mor har dött.
Jag borde ha stannat i Frankrike. Jag skulle aldrig ha åkt.
Hon behövde mig nog. Jag kunde ha beskyddat henne.
Nu finns hon inte längre.
När jag var barn... sprang jag alltid bort från skolan.
Hon hämtade tillbaka mig...
Men hon skällde aldrig ut mig. Hon visste...
...att jag bara ville få vara fri.
Sen sprang jag bort från henne, och från Frankrike...
...och från kriget.
Jag är en stor ynkrygg.
Tracy.
Jag ska aldrig springa bort från dig.
I sitt sista brev skrev hon:
"När Borta med vinden har premiär i Paris..."
"...kom mer kriget att vara slut..."
"...och vi ska ha segrat."
Ibland undrar jag om jag är redo för dig.
Det finns för mycket av dig...
...och för lite av mig själv.
Förstår du?
Jag är väldigt okomplicerad.
Det gör mig så orolig för oss.
“Kära mor och far. Det här är det svåraste brev jag någonsin skrivit."
"Svårare än de jag skickade från skolan. Nåt hände Claude i kväll. "
"Det angår inte er, men det fick mig att tänka på mitt liv med er båda."
"Ni kommer aldrig att se Claude som en i familjen."
"Jag klandrar er inte - för han har inte vårt blod i sig. "
"Men han är medelpunkten i mitt liv. Mitt blod och hans blod är ett. "
“Jag står inte ut med bitterheten och smärtan som omger oss två."
"Jag står inte ur med bitterheten och smärtan som omger oss två."
"Särskilt inte när ert liv tycks mig så tomt, nu när jag äntligen lever."
"Jag älskar fortfarande er båda, men jag älskar Claude mer än mig själv."
"Hans behov har blivit till mina. Han behöver mig helt och hållet."
"Utan honom vore jag ingen alls. Jag kan inte duka under"-
- "av den eviga fientlighet som visas mot oss."
"Jag vill inte leva i osämja, utan jag vill i stället leva i frid."
"Om inte det går ska jag hitta en fristad i mitt hjärta åt oss båda."
"Mor, jag vill träffa er på Rhode Island. Er tillgivna dotter Tracy."
Bilen är framkörd, Madame.
Varför skriver hon så? Jag trodde att hon förstod.
Hon förstår...
...och det gör jag också.
Kom, nu lägger vi oss.
Jack, jag måste ge mig i väg.
Jack...!
Kom alltid ihåg att jag älskar dig...!
- Jack...?! - Vill du ta livet av mig?
- Försvinn! - Vad vill du ha?
Jag trodde att det var pengarna, eller min dotter.
Mitt kött och blod.
Guldet spelar ingen roll! Han har tagit allt jag gav dig.
Men sanningen är... att det är mig som du vill ha. Du vill ha min själ!
- Det här är mitt sovrum. - Ingenting är ditt. Titta på dig!
Du är 20 år - och redan så sliten och förstörd! - Försvinn!
Du vågar inte göra det!
Jag dödar dig om jag är tvungen!
Håll käften! Det är ju bara lite blod.
Varför tvingade du henne att skriva brevet?!
Vilket brev?
Gud ska veta... att jag aldrig har lurat nån på pengar!
Säg det...! Jack McCann har aldrig lurat nån på pengar!
- Döda mig! - Skrik ut det...
...så Gud Fader själv hör det!
Försvinn ur mitt liv.
Följ med mig.
Jag kan inte...!
- Förstår du inte? Jag kan inte! - Följ med mig hem.
Jag vill inte ha ditt guld.
Jag vill ha nåt som levern! Jag vill röra vid levande kött.
Jag vill kyssa det, och hålla om det.
Jag vill suga på det.
Har du aldrig älskat nån? Helt och hållet?
Jag älskar hela honom.
Det är en helt förfärlig känsla.
- Den förföljer mig dygnet runt! - Det är inte för sent än.
Jo. Utan honom finns jag inte!
Vad har jag gjort?! Jag måste gå efter honom.
Triangeln är bruten.
- Är jag ondskefull och syndig? - Du ser helt underbar ut.
Som Kleopatra.
Claude!
- Jag blev så rädd. - Varför?
- Jag trodde nån ramlade överbord. - Du är trygg hos mig.
Vet du en sak? I går...
Gårdagskvällen var den märkligaste dagen i mitt liv.
Den lär aldrig komma tillbaka. Någonsin.
Jag har aldrig varit så lycklig, och så olycklig.
Det blåser upp.
- Ville du döda Jack? - Ville du? Han ville ju döda mig.
Tracy, jag lovar dig. Det ska inte hända igen.
Från och med nu... är det krig.
- Jag ska hämta några kuvert. - Aurelio, vänta. Det behövs inte.
Sätt i gång.
- Hej, mamma. Ställ undan flaskan. - Du sårade oss, Tracy.
Det där brevet... Du ville ju åka hit med mig och pojkarna.
Jag var bara ärlig.
Han är en underbar man. - Joey, ta av mig stövlarna.
Din far är en underbar man. Jag ska få honom att bli som han var förut.
Claude är inte underbar. Han är charmig, och en riktig kvinnokarl.
Det märker jag.
Mamma, lägg av.
Din far har inte hört av sig sen jag kom hit.
Vill du ta död på honom? Varför skrev du brevet? Av vilken anledning?
För en barnslig förälskelse? Sånt håller aldrig i längden.
Allting kanske beror på kriget.
FÖRLÄGGNING FÖR GIFTA OFFICERARE
Hejsan! Hur står det till?
Ni minns väl Claude Van Horn?
- Jack, var är tjänstefolket? - Jag gav dem ledigt.
Varför det?
Det är till mig...!
Mrs Van Horn? Det är fortfarande ingen som svarar på Luna Bay.
Försök igen, tack.
- Du kan inte ge dig i väg nu! - Var är revolvern, Charlie?
Du behöver den, om du tänker döda nån!
Du kan inte åka nu! De kommer hit...!
Lugn. Det är ingen fara med henne.
Släpp mig!
- Är det nåt allvarligt? - Kylaren är för varm.
Snälla...!
Claude!
Fortfarande inget svar, tyvärr.
Söker ni nån, mr McCann? Alla har gått.
En sån här kväll är inte bra för affärerna.
Frieda!
Hjälp mig...!
Mary...! Blir hon bra igen?
Jag måste hämta hennes skor.
Mary, du blir snart bra igen. Det lovar jag dig!
Jack, för Guds skull! Gick det bra?
- Vi måste träffa dem. - Var är de? För mig till dem...!
Det luktar parfym.
- Har du haft en kvinna i bilen? - Nej,
Guld lockar mer än kvinnor...?
Ni var hos mig i kväll. På middag, med levande ljus och vin.
- Vi hade en trevlig kväll. - Kom igen nu...!
Förstår ni det?
Ge mig min näsduk.
Ge er i väg!
Vi ses!
- Jag är glad att du gör det här - Jag har väntat länge på det.
Väldigt länge.
Det ni har varit med om i kväll, det är förbjudet!
Inte ett ord till en enda människa. Aldrig någonsin!
Förstår du det?
Helvete!
Era handväskor!
God natt.
Bra att ni kom, mr McCann. Dokumentet här måste skrivas på.
Fan också! Jag glömde pennan.
- Var förnuftig, mr McCann. - Kalla mig Jack. Förnuftig...
Jag ser förnuft överallt. Jag kallar det girighet.
Tråkigt.
Jag har också en sån här medalj!
Dina vänner är förvirrade. Nackdelen med mord är att de jämt förföljer en!
Det skulle japanerna höra!
Jack, ta det lugnt.
Dina vänner, rovdjuren... de jagar i flock. - Säg till din ledare...
...att det inte blir nån affär med Jack McCann.
Titta på er... Nu skulle era mammor se er!
Du kommer inte åt mig. - Inte du heller, Charlie.
- Vad händer med Luna Bay? - Tror du att jag skriver på?!
Ingen får nånting. Jag varken ger dig eller låter dig ärva nåt.
De ville jag skulle skriva testamente. Det gör Jack McCann aldrig!
Där jag kommer ifrån äger man inget. Man kan bara köpa en bit mark!
Jaså, du är också här?
Jag letade efter dig.
Men det spelar ingen roll nu.
Bättre än så kan du, kompanjon!
Kom igen! Vill ni ha lite?
Kompanjoner!
Kom igen, kompanjoner!
Det är inte över än!
Jack!
Vänta där!
Fortfarande inget svar.
Jag visste att det var du...!
- Ett kort till på kroppen? - Nej, två till på huvudet.
186 lång...
Hallå där!
Ohoj, Pandora...!
I Hans Majestäts namn griper jag er för mordet på Jack McCann!
Ingenting finns kvar...! Ingenting!
Vi var galna...!
Allting är bortkastat...!
Det var så längesen.
Goddag, fröken. Den här vägen, tack.
Å, Pappa...!
Pappa!
Var har du varit? Det har gått över en vecka.
Jag fick inte träffa dig.
Antagligen beroende på nån juridisk anledning.
Men Worsley är duktig.
- Honom kan vi lita på. - Worsley kan vara på deras sida.
Varför greps jag? De bestämde sig för att gripa mig.
- Jag har gjort allt jag kan. - Har du?
Ingen kanske kan hjälp mig. Jag är ensam nu.
Det är du inte alls.
Du har ju mig!
Jag älskar dig!
Det kan ingenting ändra på.
Claude...
Jag såg honom. Det var fasansfullt.
Jag bringar olycka.
- Såg ni Claude Van Horn mordnatten? - Ja, i hallen. Han sa inget till mig.
Var inte han portförbjuden på Eureka?
- Protest! Ledande fråga. - Jag formulerar om frågan.
Vet ni om svaranden hade blivit portförbjuden eller ej på Eureka?
Ja, helt klart. Jack hade aldrig släppt in honom.
Förhållandet mellan mr McCann och hans svärson var spänt.
- De bråkade ganska ofta. - Var det häftiga bråk?
Mr McCann tyckte inte om svärsonen. Han ville det för dotterns skull...
...men den svarande är ingen lätt person att tycka om.
- Såg ni om han hade nåt i handen? - Det minns jag inte.
Minns inte? Gjorde ni inte ett uttalande för polisen efter mordet?
- Jo, - Herr domare...
vittnet kanske minns lite bättre om han får läsa sitt uttalande?
Han höll nånting i handen, men jag såg inte vad det var.
Det var kanske en klubba.
Hur var er relation med mr McCann?
- Jag var hans bäste vän. - Varför bar ni vapen...
- ...när ni bodde där? - Mr McCann var väldigt olycklig.
Han bad mig bo där när familjen var bortrest. Han var kanske rädd...
- ...för sin svärson. - Ni lyckades somna, mitt i stormen.
Ni vaknade inte ens när er bäste vän brutalt mördades två rum därifrån.
- Jag hade tagit en sömntablett. - Ni var inte i hans rum under natten?
Varför hittades ert skjutvapen under mr McCanns säng?
Jag vet inte. Nån ville tydligen få misstankarna riktade mot mig.
Men hur stackars Jack än dog, så är en sak saker, mr Worsley...
Han blev inte skjuten.
Vet ni var er hustru befann sig på mordnatten?
Ja. Hon åt middag med en väninna.
Och... Pierre de Valois... och...
Och vem?
Claude Maillot Van Horn.
Är det här moraliskt? Ett vittne som dansar med den åtalades fru?
Mr D'Amato, du är ju advokat. Vad vet du om moral?
Är det moraliskt rätt att du håller din högra hand på min vänstra skinka?
Du vet inte varför jag kallats inför rätta? Jag låg ju och sov.
Då kan man verkligen fråga sig varför.
Å, Claude...!
- För vem förhandlade ni om Luna Bay? - En grupp affärsmän från Miami...
...som mr Perkins hade presenterat för mr McCann.
Det handlade om för mycket pengar för att en enda man skulle sköta det.
Särskilt just nu. Ni vet ju att det pågår ett krig.
- Vad anser ni om mr Perkins? - Herr domare...
Mr Perkins är en duktig affärsman.
Och en hederlig människa.
Vilken är er uppfattning om Claude Maillot Van Horn?
Jag kände att han var avundsjuk på sin hustrus förmögenhet.
Och han talade nedlåtande om mr McCanns rikedom.
Han sa att mr McCann hade stulit guldet.
Inga fler frågor, herr domare.
Nej, nej...!
- Det ser inte bra ut, eller hur? - Tålamod, Det vänder snart.
Är du säker på det?
- Har du berättat allt för mig? - Allt jag vet. Har du berättat allt?
Min fru dansar bra, eller hur?
Man får reda på allt när man sitter i fängelse.
Nej, jag dricker inte längre.
Delade ni er makes ovilja mot er svärson?
Ja. Han var en lycksökare som gjort ett gott parti i och med vår dotter.
- De gifte sig utan vår vetskap. - Han är säkert en övertygande man?
Kvinnorna älskade honom.
Han hade grepp om vår dotter. Ibland... så orkade vi inte se på.
- Han är inte här. - Var är Stefano? - Han åkte tillbaka till förläggningen.
Han är tillbaka i tjänstgöring. Aurelio, akta dig för dottern.
Döttrarna är ofta smartare än mammorna.
Låt dig inte luras av henne. Gör det du måste göra.
"Jag kan inte duka under av den eviga fientlighet som visas mot oss."
"Jag vill inte leva i osämja, utan jag vill i stället leva i frid."
"Om inte det går ska jag hitta en fristad i mitt hjärta åt oss båda."
"Mor, jag vill att vi ses på Rhode Island. Er tillgivna dotter Tracy."
Det låter som ett kärleksbrev. Han formligen trollband henne.
Men är inte alla älskande i varandras makt?
Claude vill inte träffa dig. Han sa inte varför.
Kan du ge honom den här boken?
Tack.
På vår klients begäran lägger försvaret ned sin sakframställan.
Svaranden vill själv föra sin talan. Enda vittnet han vill höra-
-är hans hustru Tracy Van Horn.
De allra flesta tror att din man gifte sig med dig för pengarna.
- Är det sant? - Folk tror det, men...
Men vad då?
Man är två personer i ett äktenskap och bara de två kan förstå det.
Anser du att din make är en våldsam man?
- Han är inte mer våldsam än andra. - Trodde inte din far...
...att jag hade en demonisk makt över dig? Att jag fick dig-
- att göra saker du inte ville göra. Som att skriva det här brevet.
Min far var en enkel människa. Han älskade mig utan förbehåll.
Jag ville förklara för honom-
- att min kärlek till dig är viktigare än nånting annat.
Även om den kärleken kan ha lett till hans död?
Provocerade jag fram bråket?
- Ni provocerade varann. Som alltid. - Själv, då?
Bidrog inte du till bråket? Du visste att han skulle anklaga mig.
Jag visste ingenting. Det var hemskt! Jag älskade min far innan dig.
- Var han mer våldsam än jag? - Sluta fråga mig om våld.
Din far blev brutalt mördad. Slagen. Hans huvud höggs av.
Om jag blir dömd för det här, så kan jag bli hängd!
Det här är fel tillfälle att blunda för våld.
Snälla Tracy, tala om för dem vem du tror att jag är.
När du tittar på mig, vad ser du då?
Jag sen..en man som knäpper upp en ny klänning för första gången.
Och som försöker få mig onykter, men jag tål faktiskt en hel del...!
Jag ser en man som har andra kvinnor och som är missnöjd med mig.
Han ljuger; säger smålögner - men han behöver mig mer än allt annat.
En man som tittar sig själv i alla speglar.
Hans ansikte lyser över mitt på natten, som en måne... vägvisare.
Jag ser en bild av kärlek, men man kan inte rama in den.
Två människor förbundna, som skulle kunna döda eller dö för kärleken.
- För Guds skull, Tracy...! - För vår skull, Claude!
Du ville ju höra sanningen. Kärlek är sanning.
Äkta kärlek. Den är evig. Den tar aldrig slut.
Man dras med av den, man drunknar i den...!
Den finns på stranden, i sanden, i sätet på en bil. Och i sängen.
Som en elektrisk säng...! Ingen av oss kan stänga av den.
Skrikande, skälvande. Mer och mer, ända tills vi faller döda ner!
- Har jag sårat dig så mycket? - Sanningen, Claude!
Om dig... och mig, och Jack... och guldet.
Claude, berätta för dem hur du dödade min far. Berätta...!
- Det här handlar om död. Om mord. - Jacks mord!
- Är du säker på att det var mord? - Vad pratar du om?!
Jag menar det som hände Jack McCann...
Den där vinterdagen 1925, när han hittade guldet.
Han hade letat i 15 år. Dag ut och dag in... år ut och år in!
En dag hittade han det. Hur kunde han nånsin få uppleva en sån triumf?
Han kunde inte dela med sig av guldet. Det var en bart hans.
Han insåg att glädjen han känt över att ha lyckats, helt ensam...
...var borta!
Stackars Jack!
Det var som om han hade träffats av blixten!
En minut av fullkomlig lycka följdes av årtiondens förtvivlan!
Jack McCann mördades inte för tre veckor sen i sin säng.
Han dog 1925. Det var bara hans fysiska död.
Han behövde nån som kunde döda honom. Och den hittade han...
- ...precis som han hittade guldet. - Påstår du att det var..
...ett slags självmord? Det hjälper inte mig.
- Du ville se mig som mördaren. - Det spelar ingen roll om det var du!
Det är jag som står inför rätta. Glöm inte det.
Högg du huvudet av honom?
Nej...! Han var döende när jag hittade honom.
Bränd. Som om han hade träffats av blixten. Täckt av fjädrar.
Han log mot mig. Nästa sekund var han död.
Jag såg mig själv i fängelse. Jag tyckte inte synd om honom.
Jag kände mig lättad. Nu kunde han inte gå i vägen för oss igen!
Men det har han gjort!
- Vad händer med vårt äktenskap nu? - Vår kärlek består...!
- Jag har lärt dig allt du vet. - Om sex eller äktenskap?
Du menade sex, eller hur?
- Tror du att jag är skyldig? - Claude...
Se sanningen i vitögat...! Du mördade honom inte.
Du är oskyldig. Oskuld är det enda som juryn kan döma dig för.
Du visste inte vem du var när vi gifte oss. Eller vem jag är!
Dina åsikter är oskyldiga, de andra flickorna...
Din fars försvinnande, din mors död...
Du är skyldig till oskuld!
Nu förstår jag! Om du hade varit en Guds tjänare... eller konstnär..
Du bara hamnade här i livet. Du snubblade och föll...
...men jag tog upp dig! Du trodde att det var du som förförde mig.
- Det var bara åtrå...! - Vad är det du gör mot mig?
Du gör det mot dig själv, fattar du inte det?!
De förstår dig inte. De vill inte. De föraktar dig!
För att du har mig - och jag är värd att ha. Och de föraktar mig...
...för att jag är Jacks dotter och jag har allt! Och självklart...
...så föraktar de fortfarande Jack, för han fann vad de alla söker!
Jag fann dig, men du har ännu inte funnit det du söker, Claude...!
Men din tid kommer. I framtiden... Men inte än.
Du dödade inte Jack McCann. Du skulle inte kunna döda någon!
- Tracy, det räcker nu. - Nej...! Vet ni vad han sa...
- ...efter att vi hade älskat? - Sluta nu!
- Nej, vi ska inte sluta! - Inga fler frågor.
"Mer passionerat än så här kan det inte bli!"
- Inga fler frågor. - Vill du inte höra på?!
Om åklagarsidan vill korsförhöra vittnet...
Mrs Maillot Van Horn...
Ni sa att ni var medveten om er mans otrohet. Känsligt ämne.
Kan ni förklara hur ni kunde tolerera det så beundransvärt?
Eller var det bara ett av era försök att skydda den ni älskar?
Det tror jag inte.
Jag har också legat med andra. Jag är flicka...
Om pojkar får vara pojkar kan väl även flickor få vara flickor ibland?
Polisrapporten säger att er man höll på att packa och ge sig av...
...strax innan han greps. Hur förklarar ni det?
Kriget är slut! Tyskarna har kapitulerat...!
Kriget är slut!
"Nu började en drömlik tid, fylld av glädje..."
"...som jag antag/igen inte kommer att kunna dra mig till minnes. "
"Men vissa saker minns jag. "
Tack, mina herrar Rätt beslut, tycker jag.
- Är det juryns utslag? - Ja.
Tystnad i salen!
Claude Maillot Van Horn:
Juryn finner er oskyldig, men ni uppvisar tydliga våldsamma tendenser.
Jag ålägger därför behörig myndighet att förvisa er från den här ön.
Ni är härmed frikänd.
Nu måste det till en del förändringar
Skål för oss.
För oss.
Jättegott. Jag visste inte att du kan laga mat.
Det är mycket som du inte vet om mig.
Jag känner mig... underbar i kväll.
- Det är lite kyligt här ute. - Fryser du?
Nu kan jag nästan säga att jag var nära att dö i kriget.
Jag är glad över det vi sa i domstolen. Det betyder allra mest.
Mer än domen?
Deporteringen kanske visar sig vara tur i oturen...
Den ger oss en chans att börja om.
- Vart ska vi ta vägen, tycker du? - Det bestämmer du.
Nu när kriget är slut kan vi åka vart vi vill...!
Kanske tillbaka till Frankrike.
Vi skulle kunna se Borta med vinden i Paris.
Vi kan sälja det här stället.
- Jag vill inte sälja nånting. - Vill du behålla Eureka?
Jag tänker nog ge bort det.
Hela ön. Jag ger bort alltihop.
- Det är inte vad jag vill ha längre. - Vad vill du ha, då?
Det vill jag inte prata om nu. Det finns massor med tid till det.
Jag vill bara... vara mot andra som jag vill att de är mot mig.
Jag tror det blir regn.
Det här är början på härliga tider! Nu ska det bli fantastiskt.
- Vi ska ha det jäkligt bra ihop. - Behåll den tanken.
Du är så fin.
Förlåt mig, Tracy. Men det är kylan.
Jag går och tar på mig nånting varmare.
Var inte borta för länge.
Jag visste att det var du.
Tracy.
Tanken på guld förföljer mig jämt. Den kockar mig varje dag.
Den stora lockelsen består i att hitta själva guldet.
Det är det stora vida landet i norr. Skogarna där tystnaden råder.
Skönheten som fyller mig med vördnad. Stillheten - som fyller mig med frid.
Subrip: TomTen
Översättning: Weine Erickson